Пам’яті Тагіла присвячується…
Заходи, які пройшли у Блажові минулої неділі, були достойні пам’яті загиблого героя України Станіслава Кулакевича (позивний Тагіл). Їх організатором виступила місцева сільська рада на чолі з головою Оксаною Кулакевич. Вагому підтримку, як і зазвичай, надав меценат Віктор М’ялик. Учасниками події стали: представники волонтерського батальйону ДАР, бойові побратими воїна, представники районної влади та сільських рад району, священнослужителі Блажівського та Залавського храмів, заслужені художні колективи та юні обдарування Рокитнівщини, авторка і виконавиця патріотичних пісень Христина Панасюк, яка прибула на захід до Блажова зі сходу країни, де піднімає своїми виступами бойовий дух наших воїнів.
Благодійні заходи до річниці вшанування загиблого бійця розпочалися із панахиди у Блажівському Свято-Покровському храмі, яку відслужили отець Василій та отець Артемій, продовжилися покладанням квітів до могили Станіслава та поминальним обідом. А далі родина, односельчани і гості перейшли до місцевого будинку культури. Того дня у фойє закладу організували виставки «Мир очима дітей» та «Герої не вмирають», перша із яких складалася із малюнків дітей із сонячного Мадриду, другу підготувала депутат Блажівської сільської ради, завбібліотекою Руслана Кулакевич. А у великому залі тим часом в знак світлої пам’яті про героя України розпочався зворушливий концерт-реквієм. Із словами-подяки і співчуття до родини загиблого звернулася сільська головиня Оксана Кулакевич. Вона також зазначила, що нинішнє дійство — це посвята Станіславу, який віддав власне життя, аби ми мали можливість жити в мирі, спокої і добробуті.
Далі розпочалися тематичні виступи аматорів сцени. В Україні, як зазначила Оксана Іванівна, усі події — і радісні, і сумні — супроводжуються піснями. Того дня багато співали: про Україну, війну, солдатів і їхніх матерів. Співали досвідчені виконавці і зовсім юні, місцеві і приїжджі, але усі надзвичайно талановиті. В знак вдячності за мирне небо і дзвінкий сміх діти виконували хореографічні композиції. Виступаючі читали в пам’ять про загиблого земляка поетичні рядки. Про Станіслава Кулакевича підготували цілий фільм у фотознімках, в якому відтворили його життя від перших і до останніх днів. Було щемно до сліз. Їх не стримували батьки, сестри, увесь зал… Мамі й татові вклонялися за виховання сина, дарували квіти, розділяли біль втрати, таку нестерпну, таку велику… Всім присутнім хотілося одного — підтримати рідних. І ми підтримували, як могли. Теплим словом, молитвою, думкою. А ще нам дуже хотілося вірити, що десь із небес дивиться на все, що відбувається у його рідному селі, і сам Станіслав…
Валентина Кириловець.
![](/_nw/11/s61317658.jpg)
|